hele
verb
BETYDNING OG BRUK
1
mest litterært
gjøre hel (igjen)
; reparere
; utbedre
SITATER
-
hvis her findes nogen brist, så må den heles
-
hvem hadde sagt at ikke naturen kunne hele det som tilsynelatende var ødelagt, nettopp hele, det som var halvert, og halvert igjen og halvert igjen
-
i ødeleggelsen ligger også en mulig lindring og en lengsel etter å hele seg selv
1.1
som s-verb (med refleksiv betydning)
heles
bli hel (igjen)
SITAT
-
det, som nu er splittet, det vil nok heles igen
2
få (sår e.l.) til å gro sammen igjen
; lege
; helbrede
EKSEMPEL
-
hele et brudd
SITATER
-
den uventede hjelpen som gang etter gang heler hans skrøpelige helse
-
overført[Aljosja i «Brødrene Karamasjov»] heler hvor de andre slog saar og opreiser hvor da andre brød ned
2.1
som s-verb (med refleksiv betydning)
heles
gro sammen (igjen)
; bli bra (igjen)
SITATER
-
såret heles ikke endda
-
det danner seg kalkansamlinger rundt bruddstedet, blodkar heles, skadet muskulatur vokser sammen igjen(Anne K. Bang Hold i virkeligheten 54 2003)
2.2
i adjektivisk perfektum partisipp
helet
om sår, skade e.l.
som har grodd sammen (igjen)
; som er blitt bra (igjen)
SITAT
-
et ar ifra et helet hareskar