gruve
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
anlegg med underjordiske ganger hvor man utvinner metaller,
mineraler e.l.
SITATER
-
de tog op gruber i Skaugsmarken
-
opkøb af skovejendomme, af gruber og af vandfald
-
gapende gruver
-
statens gruver ved Kings Bay var blitt nedlagt under krigen, men kom i drift igjen i 1947
-
det giftige siget fra gruvene og slagghaugene
-
de som ikke hadde eiendom, sendte sønnene sine til arbeid i gruvene. Da gruvene ble stengt, hadde våpenfabrikken kommet, som en slags erstatning, i alle fall som en redning for byen(Geir Gulliksen og Håvard Syvertsen In vivo LBK 2004)
1.1
foreldet
(jordens) dyp
SITAT
-
spiren i jordens grube, ved skabningens moderbryst
2
fordypning eller innhuling (i jorden, i terrenget)
SITAT
-
lune gruber, hvor der er ly for vejret
2.4
forsenkning i gulvet i bilverksted eller garasje, hvorfra
en bil kan undersøkes på undersiden
| jf. smøregrav
2.5
litterært, sjelden
grop, fordypning i huden
SITATER
-
den grube paa kind er den lumskeste grav
-
yndige, smilende gruper ved den lille, mørkerøde munden