fraværende
adjektiv
ETYMOLOGI
annet ledd presens partisipp av være
BETYDNING OG BRUK
1
som er borte (fra), ikke til stede (ved)
| motsatt tilstedeværende
EKSEMPEL
-
være fraværende fra skolen
SITATER
-
jeg var den tid fraværende på en rejse
-
substantivertskålen for de kære fraværende
-
jeg kunne ikke ane hva som hadde hendt på de tretti årene jeg hadde vært fraværende
2
om person eller ansiktsuttrykk
åndsfraværende
; tankespredt
; distré
SITATER
-
den gamle studsed lidt ved det fremmede, fraværende blik
-
[han] var faamælt og fraværende
-
[han] stirret fraværende op mot de brunsvidde høidene som kranset byens hvite hus
-
mange ganger virket [han] underlig fraværende, nesten som i drømme
-
far … rettet øynene mot frukten i hendene mine med et delvis nysgjerrig, delvis fraværende blikk