esel
substantiv
ETYMOLOGI
via middelnedertysk esel, gammelsaksisk esil; trolig
et tidlig germansk lån fra latin asinus 'esel' (med omdannelse av n til l), eller
muligens fra latin asellus,
diminutiv til asinus; se videre under asen
BETYDNING OG BRUK
1
zoologi
fellesbetegnelse for to arter upartåede hovdyr i hestefamilien,
mindre enn hest og med lengre ører
EKSEMPLER
-
eselet skryter
-
kjøre med esler
-
Bileams esel| se asen
SITATER
-
se, din konge kommer til deg, rettferdig og rik på seier, fattig er han og rir på et esel, på en eselfole(Sak 9,9)
-
jeg står som æslet, snørt i valgets bånd| med henspilling på det filosofiske paradokset Buridans esel, eselet som sultet i hjel fordi det ikke greide å velge mellom to høydotter
UTTRYKK
sta som et esel
usedvanlig sta
2
overført
dum (og klossete) person
; fe
EKSEMPEL
-
ditt esel!
SITATER
-
det vordende æsel af en ægtemand
-
Dumrian. Æsel. Hvad bryr hun sig om dig
3
overført
narkotikakurér
SITAT
-
kurérene – på fagspråket kalt eslene – tar store sjanser for 20 000–50 000 kroner i fortjeneste(Aftenposten 28.09.1997/4/8)