elendighet
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
det å være elendig
; tilstand av ulykke, sorg, fattigdom
; forkommenhet
SITATER
-
se min elendighed og min nød(Sal 25,18; 2011: min nød og mitt strev)
-
elendighed mig ved fødslen tog(Andreas Munch Sorg og trøst 90 1856)
-
[min mor] førte et elendighedens liv i en fiskerfamilie ute i havskjærene
-
den sosiale elendigheten i storbyen
-
slepe seg gjennom sine siste år i fattigdom og elendighet
1.1
fysisk eller psykisk smertefull tilstand
; lidelse
; plage
EKSEMPLER
-
det er bare elendigheten med ham
-
jeg har fått noe elendighet i ryggen
SITATER
-
du kender kun den gyldne yderside af al en Cæsars elendighed
-
[han hadde] ikke behøvet at rode sig bort i alle disse elendigheder(Amalie Skram Samlede Værker II 458)
-
de siste ukenes avmagring og den øvrige elendigheten som fulgte med sykdommens gang
2
det å være elendig
; slett tilstand
EKSEMPLER
-
det er bare elendigheten med veiene i kommunen
-
tidenes elendighet
SITATER
-
vi kan faa vor egen [konge], ellers blir Norge bare republik og elendighet(Knut Hamsuns brev I 369)
-
nyhetsoppleseren ønsket god kveld, og begynte å liste opp all elendighet i verden