buffert
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
teknikk
innretning (for enden av jernbanevogn, sporvogn e.l. eller
i et buttspor) som kan fange opp støt
| jf. også buffer
SITATER
-
jernbanetog[ene] var overlesset med folk – sittende på taket av vognene, lokomotivet og til og med på buffertene(Norsk Militært Tidsskrift 1930/866)
-
dette bulderet av bufferter mot bufferter
2
overført
person, institusjon, land e.l. som stiller seg eller befinner
seg mellom motsatte, fiendtlige parter og demper eller forhindrer
sammenstøt eller konflikt
| jf. også buffer
SITAT
-
Finland … nektet å avstå områder som Sovjet ville ha for å danne en buffert mot framtidig Hitler-aggresjon
3
overført
område, byggverk e.l. som danner en (beskyttende eller
myk) overgang mellom to andre områder e.l.
| jf. også buffer
SITAT
-
butikkstrøket tjener som buffert mellom trafikkåren og boligområdet(Byggekunst 1961/197)
4
overført
noe som kan ta av for eller tjene som sikkerhet mot vanskeligheter
| jf. også buffer
SITAT
-
nære slektninger i bomiljøet … fungerer som en buffert i krisesituasjoner