whist substantiv BØYNINGen; whisten, whister genus maskulinum ubestemt artikkel en bestemt form entall whisten ubestemt form flertall whister UTTALE[vist] ETYMOLOGI fra engelsk whist, egentlig adjektivet whist 'taus, stille' BETYDNING OG BRUK kortspill deltager i boston som, på anmodning av en spiller, spiller sammen med vedkommende i trumfspill EKSEMPLER være whist be om whist