vaksine
substantiv
ETYMOLOGI
fra latin (variola) vaccinae 'ku(kopper)', til vacca 'ku'; betegnelsen ble først brukt
om koppevaksine, oppfunnet 1796 av den britiske legen Edward Jenner
(1749–1823), som brukte kukoppevirus til å stimulere pasientenes
immunsystem
BETYDNING OG BRUK
medisin, farmakologi
preparat som brukes til å stimulere immunsystemet, slik at den som vaksineres, blir immun uten
å gjennomgå sykdom
SITATER
-
[i fjor] blev her i byen tvende [dvs. to] gange begyndt med vaccinationen, eller indpodning af koekopper … [I håp om at skepsisen mot vaksinen nå er overvunnet], have vi atter bragt vaccinen i gang(Norske Intelligenssedler 12.01.1803/9)
-
mangfoldige mennesker have ladet sig vaccinere paany, og, saavidt vides, har idetmindste ingen, paa hvem vaccinen atter har slaaet an, hidindtil faaet kopperne(Den Constitutionelle 04.06.1838/1)
-
Det svenske seruminstitut har fremstillet en ny vaccine mot spansk syke(Romerike 03.05.1919/2)
-
alt i 1804 var noe over hundre vaksinert [mot kopper], og fra 1810 steg tallet på vaksinerte raskt tross at mange betraktet vaksinen med innbitt skepsis
-
man [kunne] lett produsere vaksine i laboratoriet ved ganske enkelt å ale opp den ene generasjon mikrober efter den andre
-
[nesesprayvaksinen mot influensa] er en levende vaksine som benytter svekkete virus(Apollon 2006/nr. 1/41/2)
-
bortsett fra kreft som skyldes virus, slik som livmorhalskreft, er det derfor vanskelig å lage én generell vaksine som kan forebygge eller behandle alle typer kreft(Anne Spurkland Immun 335 2017)
-
en revolusjon innen vaksineutvikling gjør at vi har flere lovende vaksiner mot covid-19(Aftenposten 23.12.2020/26–27)