uartikulert
adjektiv
ETYMOLOGI
avledet med prefikset u- av perfektum partisipp av artikulere
BETYDNING OG BRUK
1
om lyd, stemme
som ikke er klart artikulert
; rå
; hes
EKSEMPEL
-
uartikulerte brøl
SITATER
-
[han] udstødte en uartikuleret lyd
-
tildragelsens alvor druknedes i uartikuleret larm
-
en lang og uartikulert tale om [ølets] fortrinn
-
gateselgernes hese, uartikulerte skrik
-
han gryntet et spørsmål, så uartikulert at det var umulig for noen av dem å oppfatte et ord av det
2
om krav, ønske, følelse
som ikke er klart uttrykt
SITATER
-
all den innestengte, uartikulerte angst(VG 14.11.1951/7)
-
det uartikulerte, mer eller mindre sterke nærværet av sjelen, det i oss som løftes opp når vi begeistres(Klassekampen 16.08.2016/14)
3
unyansert, primitiv, voldsom og rå (i fremtoning, ytringsform)
SITATER
-
det brutale og uartikulerte livsbegjær
-
et uartikulert angrep på religionen