tugge
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
dialektalt
klump av mat, munnfull (som man tygger på)
SITATER
-
[gampen] staar der og maler paa tuggen
-
[hun] hadde alt faat en tugge av pæren
-
aldri hadde tuggene vokset så i munnen på dem
-
[hver gressdusk] kunde bli en god tugge mer til en ku
-
jeg tar ei tugge av brødskiva(Ero Karlsen Bodø LBK 2004)
1.1
om eldre forhold
mat som man har tygget til en bløt klump for et spedbarn
uten tenner
SITATER
-
overført[lærerne skulle] fintygge tuggen for [barnene]| gi dem lærdommen i små porsjoner
-
[barnet] mistet ut av munden en tugge som det hadde faat for at suge paa
-
han begyndte at mate ham med tugge
2
overført
tett, sammenpresset klump
SITAT
-
[karflokken] blev til en tugge, til et levende nøste