syntaks
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
grammatikk
måte som et språks ord og setninger ordnes og forbindes
på
; setningsbygning
SITATER
-
jf. verktittelenSyntaksen i Tromsø bymaal(Ragnvald Iversen 1918)
-
den latinske syntaks’ snørliv
-
[dikteren Valérys] syntaks kunne iblant være vanskelig av poetiske grunner
-
jf.eventyrets grammatikk og syntaks| eventyrsjangerens narratologiske oppbygning
-
et nærmere studium av syntaks og semantikk viser at det er naturlig å oppfatte teksten som strofisk(Hanne Lauvstad Helicons Bierge og Helgelands schiær 105 2005)
-
engelsk var for ham et rent og upløyd språk, der kunne han tenke bare syntaks(Gunnar Kopperud Internasjonalen 38 2006)
-
via retrospektive slutninger kunne [språkforskerne] sannsynliggjøre dette språket [indoeuropeisk urspråk] og rekonstruere ord, ordformer og til dels syntaks på overbevisende måte(Nils Johan Ringdal Georg Valentin von Munthe af Morgenstiernes forunderlige liv og reiser 19 2008)
2
fremstilling av et språks setningsbygning
SITAT
-
forelæsninger over latinsk syntaks(Forhandlinger i Videnskabs-selskabet i Christiania 1921/69)
2.1
muntlig
bok som inneholder en slik fremstilling
| jf. grammatikk
SITAT
-
han [satt] hjemme og forfrisket seg med en syntaks av Ivar Aasen eller en ordbok av Hans Ross(Arbeiderbladet 31.05.1958/12)
3
IT
regler for hvordan man bygger opp kommandoer, programmer
e.l. i et konstruert språk, f.eks. programmeringsspråk