pynt
substantiv
ETYMOLOGI
via nedertysk pünt 'spiss, odde', fra middelalderlatin puncta 'spiss', avledet av pungere 'stikke'; se punkt
BETYDNING OG BRUK
1
ytterste spiss av nes
; ytterste fremspring av land, fjell e.l.
; odde
EKSEMPEL
-
seile utenom pynten
SITATER
-
ved klippeborgen paa den steile pynt
-
[hun gikk] i stærk vind ud paa den nærmeste pynt
-
den trygge havn, hvor pynter og høie klipper lunede mod vind og bølger
-
paa en pynt af [holmen] laa en gammel mand slængt tilbage i græsset
-
vi måtte nesten hver kveld ut på … pynten og se en sol gå ned over havet i vest(Jostein Gaarder Slottet i Pyreneene LBK 2008)
2
ytterste fremspringende kant av fjell eller bakke
EKSEMPEL
-
stå ute på pynten
SITAT
-
da de kommer ut forbi pynten [av isfjellet] ser de luksusdamperen(A-magasinet 23.03.1929/4 Erling Winsnes)| fra novellen En nokså farlig oplevelse
3
overført
ytterste grense av noe
SITAT
-
De finder nok bedriften svævende på det tilladeliges pynt