profanere
verb
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
litterært
vanhellige
; krenke, nedverdige (noe opphøyet og hellig)
SITATER
-
[afroditetemplet] var blitt bygget for å profanere dette de kristnes hellige sted(Morgenbladet 1931/29/2/1)
-
man profanerer ikke sin fars dødsseng
-
hvorfor skulde jeg også profanere mine egne idealer
-
bare til visse tider av dagen, og alltid i religiøs forbindelse, måtte musikken lyde. Aldri måtte den profaneres
-
St. Bernhard hevder … at troens mysterier blir profanert gjennom utstillingen av De hellige skrifter og kirkehistorien i en serie av bilder og statuer
-
isralittene profanerte Tabernaklet med å la seg forlede til utukt