mukke
verb
ETYMOLOGI
fra middelnedertysk mucken, muligens lydord
BETYDNING OG BRUK
især i nektelse
vise sitt mishag ved misfornøyd mumling
SITATER
-
[slagsmålet hadde] gjort dem saa rædde, «at de ikke torde mukke»
-
svinet mukker!
-
med objekt, foreldet[han røber gamle svermerier] ifald jeg mukker blot et ord mod kravet, som de skråler på i kor
-
[hun] mukkede i sit stille sind mod den fædrene visdom
-
den ældre bror begyndte at mukke fordi hin traakket ham i hælene
-
det nyttet dem ikke at komme og mukke mot [teaterregissøren]
-
han må ha hatt stor makt over de andre rektorene, for ingen av dem våget å mukke(Fredrik Skagen En by som ingen ainnen LBK 2004)
-
han mukka ikke over at han måtte ta den lange turen aleine(Maja Lunde Bienes historie 257 2015)
UTTRYKK
uten å mukke
uten å protestere, komme med mishagsytringer
-
regningen var drøy, men Moen betalte uten å mukke(Jørgen Gunnerud Byen med det store hjertet LBK 2009)
-
han drakk til og med surnet melk uten å mukke(Anne B. Ragde Eremittkrepsene LBK 2005)