korrelere
verb
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
intransitivt
samsvare (med)
; vise avhengighet (av)
; vise sammenheng (med)
SITATER
-
sosiopati og alkoholisme var høyt korrelert med vinningsforbrytelser(Forskningsnytt fra Norges allmennvitenskapelige forskningsråd 1966/3/7/1)
-
andelen av kvinner blant kandidatene til de øverste plassene på listene korrelerer positivt med [de partipolitiske] kvinnegruppenes styrke
-
valgdeltakelse er omvendt korrelert med rang
2
transitivt
stille i forhold til
; se i sammenheng med
SITAT
-
han måtte [observere] hvilken vinkel blyantens skygge dannet med skrivepapirets nord-syd akse, og korrelere dette … med dato og klokkeslett