kongerekke
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
rekke av konger som følger etter hverandre på en trone
SITATER
-
til Sveriges ære diktet Johannes Magnus sin lange falske kongerekke
-
kong Charles I … skulle bli den eneste i kongerekken som har mistet sitt hode etter lov og dom
-
en eldre lektor som foreleser om klassikere og kongerekker
-
[han] kunne kongerekken utenat
-
navnet Oscar var nøytral grunn, et rent bernadottenavn, uten klangbunn hverken i den svenske eller den norske kongerekken(Tor Bomann-Larsen Folket. Haakon & Maud II LBK 2004)
2
overført
imponerende, utsøkt samling (av noe ensartet)
SITATER
-
gjensyn og gjenhør med en kongerekke av operalitteraturens virkelige klassikere(fremover.no 30.12.2007)
-
jeg hadde en kongerekke av lærere(Morgenbladet 13.07.2012/44 Gudmund Hernes)