kny
verb
ETYMOLOGI
formelt av norrønt knýja, sideform til gnýja 'larme,
brake', jf. substantivet kny; med betydningspåvirkning fra norrønt gnyðja 'knurre, mukke', med sekundær skjerpelse kn-
BETYDNING OG BRUK
komme med et svakt utrop som uttrykk for smerte, uenighet,
misnøye, protest
; mukke
; protestere
EKSEMPEL
-
finne seg i noe uten å kny
SITATER
-
jeg tør ikke kny
-
«Bernt» – advarede moderen. Han taug, men saa trodsig ud. «Knyr du?»
-
han [hadde] nok ikke vovet at kny
-
[barn som] legger seg om kvelden uten å kny
-
det bevilges milliardsummer til operaen, og det er sjelden noen knyr
-
[jeg] aksepterte fengslingsforlengelsen uten å kny(Chris Tvedt Dødens sirkel LBK 2010)