kai
substantiv
ETYMOLOGI
fra nederlandsk kaai, av middelnedertysk kāje; opprinnelig et gallisk ord
BETYDNING OG BRUK
(større) havnebrygge (bygd av tre, mur eller betong) hvor
fartøyer kan laste og losse
EKSEMPLER
-
ligge ved kai
-
legge til kai
SITATER
-
kaien var i formiddag fult optatt av lossende og lastende skib(Stavanger Aftenblad 1933/42/2/2)
-
det gikk plutselig opp for henne at de lå ved kai, skipet lå stille
-
båten klapper til kai … to timer før angitt tid(Carl Emil Vogt Fridtjof Nansen LBK 2011)