hoven
adjektiv
ETYMOLOGI
av norrønt hafinn, perfektum partisipp av hefja 'heve'
BETYDNING OG BRUK
1
om kroppsdel
oppsvulmet (pga. betennelse eller etter slag, støt)
EKSEMPLER
-
en hoven finger
-
en hoven ankel
SITAT
-
hendes ansigt var rødskjoldet og hovent av graat
2
om person eller opptreden
viktig og overlegen
EKSEMPEL
-
opptre hovent
SITATER
-
dette hovne, selvgode egenretfærdige væsen
-
jo Torkild hadde no at være hoven av han!(Sigrid Undset Samlede romaner og fortællinger fra nutiden III 42)
-
[Topsøe] var skinhællig, håven og uvidende på én gang
3
sjelden
som har vokst eller svulmet opp
SITAT
-
fjeldbækkerne, der blot stundimellem havde vist liv i sommeren, tullede nu hovne og sprættende nedover med stor støj