halvbror
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
mannlig person sett i forhold til den eller dem som han
har den ene av foreldrene felles med
; bror på enten mors- eller farssiden
| jf. halvsøster, halvsøsken
SITATER
-
vi var halvbrødre, ville kjenne hverandre på utseendet
-
det er ikke broren min. Det er halvbroren min(Lars Saabye Christensen Sluk LBK 2012)
-
overført, sjeldendet dumme kreaturet er [mannens] stumme halvebror| jf. åndsbror