flire
verb
ETYMOLOGI
jf. dialektalt flire, svensk dialekt flira, dansk dialekt flire; til samme rot
som flinse, fline 'fnise'; se fline;
grunnbetydning 'le med blottede tenner'
BETYDNING OG BRUK
1
smile, le ondskapsfullt, hånlig eller dumt, tåpelig
; glise
SITATER
-
skulde man ikke høre og se … det taabelige smiil, den langtrukne mund i «flire»
-
stødt så flirer de bag ens ryg, og tisker, så det tvers igennem en brænder
-
nå, jeg kan forresten ad faren flire – for jeg ligger bundfast på alle fire
-
du flirer til en døende mand og du heter efter mig
-
ute fyller latteren hans hele lufta, og jeg flirer med(Marianne Røise Kielland Kjøttsøvn LBK 2004)
-
en fremmed, som flirte, som bare flirte av meg(Lars Saabye Christensen Sluk LBK 2012)
2
mest dialektalt
(små)le
; smile
SITATER
-
Martin flirte litt for sig sjøl
-
Andris og Stuttleggen må flire