emalje
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
glassmasse, vanligvis gjennomfarget med metalloksider, brukt til overtrekk eller
til utsmykning av metallarbeider, glass eller keramikk som den smeltes
fast på
EKSEMPEL
-
arbeide i emalje
SITATER
-
overført, poetiskunder [øyelokkets] fine, melkblaa emalj er perler gjemte
-
Pala d’Oro, en overdådig billedtavle i gull og emalje
2
gjenstand (oftest metallarbeid) overtrukket eller utsmykket
med emalje
EKSEMPEL
-
orientalske emaljer
3
teknikk
materiale av ildfaste stoffer (bl.a. kvarts og feltspat), flussmidler og fargestoffer m.m., brukt til overtrekk av
støpejern og stål
SITAT
-
en flekk i den hvite emaljen [på komfyren] hadde sneket seg inn i synsfeltet mitt
4
odontologi
hardt, glassaktig stoff som dekker kronen på en tann
; tannemalje