eim
substantiv
ETYMOLOGI
av norrønt eimr 'damp, røyk'; jf. tilsvarende dansk form em
BETYDNING OG BRUK
1
damp
; dis
SITATER
-
en eim af let sølvdis
-
emen laa blaanende over dalen(Jacob B. Bull Folkelivsbilleder I 189 1904)
-
døren til badstuen nede paa jordet brast op, og i skyen av hvit eim, som valt ut, skimtet hun mændenes kropper mørke mot sneen
2
dunst
; lukt
SITATER
-
hun hadde kendt slik underlig em fra munden hans
-
bittersøt em av blomstrende syrener
-
gjennem den aabne dør strøg frisk eim fra mark og fjord ind i stuen
-
ém fra furuskogen
-
det anget livsalig av bjerkenes musører og heggeskuddenes svette em| jf. musøre
-
emmen fra de rykende rimede hestekropper slog mot dem
-
grusgangene var netop oversprøitet og gav en frisk em som muld efter kjølig regn
-
émen av møllkuler og gammelt tøi
-
[konen] sto i kjøkkenet i en eim av matos og fulle barnebukser og rørte i gryter
-
Elise syntes hun hadde kjent en liten søt eim, kanskje portvin?(Knut Faldbakken Turneren 206 2004)
-
det hang en eim av enslig mann mellom veggene der(Per Petterson Jeg forbanner tidens elv 145 2008)
-
røyken fra rullings og snadder blandet seg med eimen av petroleum, tjære og hamp(Arnfinn Haga Skyggen LBK 2009)
-
den søte eimen av nyutsprungne syriner og størknet melk(Victoria Kielland Mine menn 192 2021)
-
den ramme eimen [av whiskyen] vakte flere minner(Ole Robert Sunde Jeg føler meg uvel 205 2019)
3
overført
stemning
; dåm
SITATER
-
med hele ejmen av spranget og blodets fart stiret han in i øjnene paa ham| preg
-
der var i grunden en egen em for ham ved dette Gan
-
det lå en eim av vår over Youngstorget(dagbladet.no 02.05.1997)
-
en eim av angst stiger opp fra huden(Line Baugstø Regntid 295 2010)