dunk
substantiv
ETYMOLOGI
muligens av middelnedertysk tunneke, diminutiv av tunne 'tønne'
BETYDNING OG BRUK
tønnelignende beholder, kar (især av metall eller plast)
; kagge
SITATER
-
med en kavring i lommen og en dunk vand i baaden drage de til sjøs
-
Køgemesteren: «Nu får I, godtfolk, på dunken lænse.»| forsyne dere av brennevinskaggen
-
man forstod, at der ikke blot skulde vanke almindelig skjænk af dunken
-
[Fosheim] berigede mig med en hel dunk tobak!
-
[han har vært i byen med fisk] og siden saa er det at renske og salte og lægge i dunker til vinterbruk
-
dunken med totaktsbensin(Per Petterson Ut og stjæle hester LBK 2003)
UTTRYKK
gå på dunken
muntlig
gå til grunne
; ødelegges
-
det gikk på dunken med ham
-
til tross for [hans] enorme reservoar av kløkt og oppfinnsomhet gikk opplegget rett på dunken(Christian Borch Sannhetens kår LBK 2009)
sette dunk
muntlig
brenne brennevin
-
de mest forherdede satt dunk ute i marka og kom ravende ned til Åna om kvelden, skrek og hojet| om hjemmebrenning