doku substantiv BØYNINGen; dokuen, dokuer genus maskulinum ubestemt artikkel en bestemt form entall dokuen ubestemt form flertall dokuer UTTALE[do´k:u] ETYMOLOGI forkortet form av dokumentar BETYDNING OG BRUK 1 slang dokumentar SITAT han ville lage en docu om oss (Gaute Bie Pure Popmusicbaby! 123 2003) 2 brukt som førsteledd i sammensetninger | jf. dokudrama, dokuroman, dokusåpe, dokuserie