brom
substantiv
ETYMOLOGI
nydannelse, jf. tysk Brom, fransk brome, via nylatin bromus, fra gresk bromos 'stank'
BETYDNING OG BRUK
1
kjemi
ikke-metallisk grunnstoff (halogen), som ved romtemperatur
er en tung, mørkebrun og flyktig væske som avgir ubehagelig luktende
og giftige damper
| kjemisk symbol Br
SITATER
-
Balard … hadde i sin ungdom oppdaget grunnstoffet brom
-
svensk forskning har bidratt til at den internasjonalt anerkjente atomvekten til brom er endret fra 79,904 til intervallet 79,901–79,907(forskning.no 28.08.2013)
2
medisin, muntlig
SITATER
-
brom skulle berolige spente nerver
-
hun burde slutte med brom, som hun hadde brukt i lang tid