brink
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
bratt bakke (i terreng)
; bratt skrent
; bakkekam
SITATER
-
den stille egn, der ligger skjult bag fjeldets brink
-
han staaer paa ski fra den farligste brink
-
den høieste og bratteste brink hvor fyrhuset stod(Alexander L. Kielland Garman og Worse (1899) 22)
-
under den lille brinken
-
øverst oppe på brinken så Erik to gravhauger speide som hauker utover oslodalen
-
de krøp fram til en brink med oversikt over krysset