bredd
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
øvre kant, rand (av en beholder e.l. eller av en fordypning)
EKSEMPEL
-
karet var fylt til bredden
SITATER
-
ved gravens bred
-
du svimler, som ved stupets bredd
-
limet har gått over sine bredder og kleber sidene fast(Marianne Røise Kielland Kjøttsøvn LBK 2004)
2
rand av fast land (langs elv, rundt sjø eller langs hav)
| jf. elvebredd, strandbredd
EKSEMPEL
-
elven gikk over sine bredder
SITATER
-
din handels vover bar guld-regn over al Vestfolds bred
-
lunden ved Eufrats bredder
-
der vælter bølgen blytung imod bredden
-
han [ville] stake den smale, langstrakte farkosten over til den motsatte bredd
-
overførtspråkrevolusjonen i Norge kom så sent og med så enormt press at den skyllet over alle bredder| fra artikkelen «Den norske revolusjon» (1935)