bravur
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
foreldet
tapperhet
; mot
2
litterært
overlegen sikkerhet i utførelsen av noe
EKSEMPEL
-
opptre med bravur
SITATER
-
han tømmer en potte skiddent vand med samme bravur som Herakles rensede Augias’ stald
-
løse fugler kommer og går, noen temmelig forhutlet, andre slett ikke uten bravour
-
jeg [tok] min embetseksamen i filologi med bravur
2.1
særlig musikk, teater
overlegen teknisk ferdighet og elegant utførelse
SITATER
-
[hornblåseren] blæste sin gjeithalling med stor bravur
-
Knut Wigert kunne spille lyrisk henførte elskere som Romeo eller storsjarmører som grev Danilo med bravur(Lars Roar Langslet Når fuglen letter LBK 2006)
-
en kadens uten bravur, kun antydninger til briljans(Eivind Buene Enmannsorkester LBK 2010)
3
sjelden
SITATER
-
Rietz faar neppe en sangerinde til at overtage et saa vældigt parti hvor saa lidet er gjort for bravouren
-
under en af hans bravourer stod Varberg ved pianoet lige ved hende