binge
substantiv
ETYMOLOGI
svak form til bing, av norrønt bingr
BETYDNING OG BRUK
1
stor kasse festet til vegg (ofte slik at veggen(e) danner
baksiden)
SITATER
-
i det tomme fjøs stod potet i kasser og binger for at gro
-
hvalroskjødet … blev … hugget op i lonser og anbragt i dertil indrettede binger
-
[torvstrøen] kunne renne fra maskinen og rett ned i en binge
2
gjødselhaug, søppelhaug (med ramme omkring)
SITATER
-
et ribbet, gammelt juletræ paa bingen i min gaard
-
grisen klyver op paa bingen og smaanøffer(Johan Bojer Samlede verker III 225)
-
Æsch. «Verden». En binge, en kloak
3
avdelt rom, innhegning i fjøs for føll, småfe, gris
SITATER
-
[buskapene ble] sat i baas og binge
-
i fjøset er det to kalver i en binge(Olav Angell Oslo i demring LBK 2002)
4
i bestemt form
bingen
slang
sengen
SITAT
-
jeg har tross alt vært i bingen med Anita